Vi kommer nu att göra ett kort stopp på vad som kallas en kibbutz.
Återvänd till bussen inom 15 minuter. Ha ett trevligt besök.
Jag ska bara ta ett foto.
Du stör lektionen. Du kan se på, men inte ta foton.
Jag talar ingen hebreiska. Men visst har vi mötts förut?
Är inte du Ellis de Vries från Haag?
Ronnie?
El...vad gör du här?
- Jag bor här, det här är mitt land. - Är du judinna?
- Vad gör du i Israel? - Följde med min man.
Han, i den där kragen.
George. Han "fick religion" helt plötsligt. På grund av kriget, sa doktorn.
Så, en massa Jesus och inga synder. Det är trevligt och lugnt på natten.
Den siste mannen du hade, var inte han kanadensare?
Det är han. Han är min kanadensare.
George. En vän från Holland, från kriget.
Hur i helvete hamnade du här?
Skynda på! Nästa stopp är Kapernaum.
Det var här Jesus utförde sitt första helande mirakel.
Hejdå sötnos. Jag skriver. Jag skickar foton. Hej då Ellis.
Rachel Rosenthal. Jag är gift.
Skriv ner! Rachel Rosenthal. Adress?
- Kibbutz Stein. - Shalom. Så säger man eller hur, shalom?
Shalom!
Och Jesus sade... Varde ljus...
livets ljus...
Jantje. Stientje. Sluta upp nu.
- God morgon, fru Tjepkema. - God morgon, barn.
- God morgon, fröken. - God morgon, Rachel.
Kom ihåg, vi skulle inte säga Rachel längre. Aldrig mer.
Det börjar klarna upp. Ikväll vill jag att stallen är rena.
Okej, chefen. På edra platser, gå.
Pappa, ber du bön?
Vår gäst har förmodligen lärt sig en ny text.
Bra, slut era ögon, barn.
Och Jesus talade till dem: Jag är världens ljus.
Den som följer mig, ska icke gå i mörker...
- ...utan kommer att ha livets ljus. - Amen.
Amen.
Vackert och inte en enda stakning. Stientje, ge henne en tallrik.
Om judarna hade lyssnat till Jesus...
...då skulle de inte tvingats lida så mycket. Fast å andra sidan...
Varsågod och ät.
Här.
Du där, flickan. Engelsk musik är förbjudet.
Men inte för vackra flickor.
Du är inte rolig. Du skrämde mig. Jag trodde du var en tysk.
Hur kan jag gottgöra dig?
Ta med mig i båten.
- Och så vill jag ha en sån där cigarett. - Jawohl.
- Vad håller den där dåren på med? - Gör sig av med ballast så han kan lyfta.
Ducka!
- Vad ska du göra? - Det där är mitt gömställe.
Vänta. Titta, tyskar.
Du kan inte gå tillbaks, kom.
Låt dig väl smaka, pojke.
Du tar det verkligen lugnt.
Den där rösten på skivan...
- Det är du. - Det var jag.
På den gamla tiden. Före kriget.
Först ska man sjunga, sen får man inte öppna munnen alls.
Här, min pappa fångade de här åt oss.
Det var gulligt av honom.
Tänder du i spisen, är du snäll?
- Fin sak. - Du kan behålla den.
- Verkligen? - En souvernir för dig som räddade mig.
Vad snällt av dig.
Tack.
- Det finns en positiv sida av det här. - Vad menar du?
Jag slipper rabbla fler bibeltexter för att få mat.
Ssshhhh...
En bil. Det är en bensinmotor.
Fröken Stein?
Rachel Stein?
Jag vet att du är här.
Tyskarna har hittat ditt pass på den nedbrunna bondgården.
Rorsman Maalderink, tyskarna vet att du var i grannskapet.
De skrev ner numret på ditt segel.
- Säger vem då? - Kom igen.
En plus en är två, till och med för tyskarna.
En gömd judisk kvinna försvinner...
...och den ende sjömannen i närheten som kan hjälpa till är du.
- Vad gör du här? - Jag ville varna dig.
Snart kommer Gestapo och arresterar henne för vidare transport till Polen.
Och du och din familj hamnar i fängelse, för att ni har hjälpt judar.
Hur fick du veta allt det här?
Tyskarnas polisrapport hamnade i händerna på polisen i Haag.
- De gav den till oss. - Oss. Vilka oss?
Vi är vi. Var glad för att det finns så många bra poliser i Holland.
Jag ska ge dig ett gott råd. Göm dig. Nu.
Godnatt.
- Var jag inte tillräckligt tydlig? - Du måste hjälpa mig och Rob att gömma oss.
Med "vi" menar du moståndsrörelsen. Du är ju en av dem. Du kan hjälpa oss, eller hur?
- Ja, kanske. Men det är riskfyllt. - Vi tar den risken.
Snälla svik oss inte. Snälla?
Det finns en flyktväg, genom Biesbosch. Jag kan ta er till befriat territorium.
Korsa landet, hur då? Det är rent vanvett.
Om några veckor kommer våra grabbar och då blir Holland befriat från tyskarna.
Dina grabbar har slaktats vid Arnhem.
Välj själv...kom med mig eller ta hand om er själva.
Vänta. Vi kommer med dig.
Var redo imorgon, klockan två. Förbered er.
Ta inte med för mycket, men tillräckligt så att ni kan klara er ett tag.
Här är det. Jag väntar vid hörnan.
- Ja? - Jag ska träffa notarien.
Jag är Rachel Stein.
Följ mig, så ska jag anmäla att ni är här.
Wim, det är en flicka som heter Stein här. Har du tid ett ögonblick?
Min man kan träffa er nu.
- Smaal. - Rachel Stein.
Min far sa åt mig att gå till er för hjälp om jag fick problem.
Varenda ung dam kan säga att hon heter Rachel Stein.
Mina föräldrar och min lillebror.
Vad kan jag hjälpa dig med, Rachel?
Mitt gömställe sprängdes. Jag har inga papper, ingenting.
Det finns en möjlighet att ta sig över till det befriade området.
- Verkligen? - Ja.
Jag behöver pengar för att klara mig.
Hur mycket?
Åtminstone så jag klarar mig i ett år.
100 tusen?
Nej, det är omöjligt.
Halva summan då?
I dollar och smycken om det är möjligt. Det får inte ta för mycket plats.
Du måste skriva på kvittot.
Jag måste göra upp det här med din far så småningom.
Vet ni var mina föräldrar är någonstans?
Nej, det vet jag inte och jag vill inte veta det heller.
- Var skriver jag på? - Här.
Vänta lite. Vill du inte kontrollera först?
Nej, jag litar på er.
Du ska inte lita blint på någon. De tiderna är förbi.
Visa mig dina papper.
Van Gein, från Gestapo, med en last av arresterade judar.
10 stycken.
- Klart. Ni kan fortsätta. Lycklig resa. - Heil Hitler.
Heil Hitler.
Stig ur.
Nu går vi.
Rachel. Rachel.
Max. Det är min lillebror.
- Vi är här också. - Mamma.
Min flicka.
Sshh...tysta. Kom, kom.
- Hur kom ni hit? - Med hans hjälp.
- Han sa att du tänkte korsa gränsen. - Då ville vi komma med också.
Det här är Rob, han hjälpte mig.
Goddag.
Knuffas inte, försiktigt, fortsätt framåt.
Sätt er.
Var snälla och sätt er.
- Skynda dig, pojke. - Han har precis opererats.
- För 4 dagar sen. - Ursäkta, det visste jag inte.
- Kan du kasta hit plankan? - Kommer du inte med oss?
Nej, skepparen tar över från och med nu.
Lycklig resa.
Damen, ta av det där. Det lyser för mycket i mörkret.
Jag bär det även när jag sover.
Då får ni fälla upp kragen. Tyskarna ser allt.
Då åker vi.
Pepparkaka. Sparat för en fest. Och det är det ju nu.
Vad har hänt dig.
Blindtarmsinflammation. Det var nära att han inte kunde komma med.
Min advokat hittade en doktor i sista minuten.
- Han opererade honom i hemlighet. - På köksbordet.
Visste herr Smaal var ni var?
Naturligtvis. Han gav oss adressen till gömstället.
Konstigt, han sa hela tiden att han inte visste det.
Det är för säkerhets skull.
- Var gömde ni er? - På vinden hos en trist handlare.
- En socialist, men en bra sån. - Men Bryssel är bättre.
- Vi ska aldrig skiljas åt igen, eller hur? - Så klart inte.
- Varför åker vi österut? - Hur kan du veta det.
Jag var styrman på ett stort skepp. Före kriget.
Före kriget jobbade jag på Holland- Amerikalinjen. Jag hoppade runt lite.
Strålande.
Ut. Visa mig er last.
- Öppna. - Men hon är död.
- Av en allvarlig sjukdom. - Tyfus.
Öppna den!
Stäng den.
Jisses, jag kvävdes nästan.
Vi får aldrig några klagomål från våra andra kunder.
Mindre än en centimeters utrymme. Titta.
- Vi kan inte göra dem bredare, då ser de. - Nej, jag menar regnet.
Jag hade svårt att hålla mitt ansikte stilla.
Kom.
Du kan tvätta dig där borta.
Här, använd det här.
Jag vet inte hur jag någonsin ska kunna tacka dig.
- Du skulle kunna knyta opp här... - Gå någon annanstans, Joop.
Tacka istället de människor som fann dig...
...och som gick till oss istället för till Gestapo.
Vi färgar det här.
Pappa.
Kuipers.
Ellis de Vries.
Du kommer att vänja dig vid namnet. Är alla ID-papper fixade?
Allt är fixat, pappa. De gjorde ett bra jobb.
Ja.
- Kan du laga mat? - Ja, det gjorde jag hemma. Kosher.
Sånt behövs inte längre nu.
- Förlåt. - Du får stanna här.
Men för logi du måste arbeta.
Ju hårdare, desto bättre.
Hela hennes familj mördades av SS.
En vacker dag får vi chans att ge igen, Ellis.
Ellis, kom med här.
Vi behöver en ersättare. Tror du att du klarar det?
- Arbete är arbete. - Även om det är riskfyllt?
Vad har jag att förlora?
Ditt liv.
- Är det hon som åker med mig imorgon? - Ja.
Den nya kuriren, Ellis.
- Jag heter Hans. - Goddag.
Sätt dig.
Okej, alla kan drillen. Kuipers grupp tar hand om det tekniska.
- Hej. - Hej.
...vi ser till säkerheten.
- Vi kör igång 7:30.
- Vindriktning? - Nord-nordväst.
Då får du gå först, Joop. Syd-sydost.
-Röd. - Du stannar vid 200 meters, Kees.
Inte längre än så. Jag är ingen Jesse Owens.
- Blå, Kees. - Och jag ger tecknet.
Några fler frågor? Ge mig ginet i så fall.
Och vad ska jag göra i den här herrklubben?
Du kan spela min fästmö. Bara lite kyssande.
Ni ska spela ett par. Så att tyskarna inte är uppmärksamma.
Bara kyssar? Är det allt?
Killar.
Drottningens skål.
För Wilhelmina, Tim. Din gamla kommunist.
Skål.
En minut kvar. Nu kör vi.
Kan du hålla den här?
Fin choklad. Har inte ätit det på 2 år.
Ellis, du bär den här imorgon. Var försiktigt, det är radioutrustning inuti.
Musik, vad trevligt. Blir det lite swing?
Sändare och mottagare.
Jag ska bugga Gestapos högkvarter.
- Men det är ju hårt bevakat, eller hur? - Jag är underhållstekniker på telebolaget.
Tyskarna behöver vår hjälp hela tiden. Jag kommer in och ut utan problem.
Allt är förberett. Jag har väntat på det här ögonblicket.
- Är mina grejor här också? - Här.
Det här kan jag inte korsa gatan med.
Det är ju skrift på engelska.
Det finns några väskor kvar där inne.
Börja lasta, grabbar.
Upp med händerna! Rör er inte!
Gode gud, vi tog fem liv. Vad har vi gjort?
Det var vi eller dem, Theo.
Börja lasta, vi måste åka snabbt. Jag kollar på utsidan.
Fan, Hans är verkligen en kall en.
- Han är en mästerskytt. - Och om han hade missat...
Han missar aldrig. Hans var bäste skytt hos Pro Patria.
- Vad är det? - En skytteklubb för studenter.
Skytteklubben för studenter med stort S. Hans, Maarten och jag var med.
Och vi fortsatte tillsammans för att kunna hjälpa judar.
Hans är toppen, han klarar dig ur vilken knipa som helst.
Inga tyskar inom synhåll. De här jobbade tydligen på eget initiativ.
Klä av dem uniformerna. Vi kan ha nytta av allt.
Vi måste ge dem en kristen begravning.
Jaså? Det finns många djupa hål här, Theo.
Du kan ju kasta ner dem på egen hand om det känns bättre då.
Det är min pistol. Vad trodde du att det var?
Vad trodde du att jag trodde?
Kontroll. Ha era papper klara.
Vi är kära eller hur?
Nåväl...då var det dags.
Öppna alla resväskor.
Jag skjuter och du drar i nödbromsen. Lämna tåget och spring! Jag kan inte komma på bättre.
Håll dig borta från mig, din knöl!
Goddag.
- Ska jag hjälpa er? - Tack så mycket.
Lite tung eller hur?
Vackra kvinnor borde inte bära tunga väskor.
Det är mina skivor och min gramofon.
- Tack så mycket. - Ni är alltså stor musikälskare?
Det är mitt jobb. Jag var sångerska före kriget.
- Ellis de Vries. - Ludwig Müntze
Öppna er resväska. ID-papper.
Spännande?
Väldigt spännande. I alla fall för mig.
Frimärken. Jag älskade dem när jag var liten.
- Alla dessa fjärran länder. - Jag har samlat sen jag var 6.
Förmodligen är det därför jag studerade geografi.
Inspektion.
Kan ni inte se att jag är upptaget? Gå vidare.
Ja, kapten.
Får jag titta? Jag ska vara väldigt försiktig.
Polen... Frankrike...
Jag har alltid samlat de länder där jag varit stationerad.
Först Polen, sen Frankrike and nu här.
Ni har slutat vid vår drottning.
Wilhelminamärkena från holländska Indonesien.
Jag vet inte om jag någon gång får den komplett.
Hauptsturmführer, här borta.
Vänta lite. De där är mina
Det skulle vara ett nöje att få skjutsa er. Så ni slipper bära de där.
Det behövs inte. Jag blir hämtad. Tack så väldigt mycket.
Vi kanske ses igen.
Det skulle vara väldigt trevligt. Adjö.
- Du har lätt för att flirta. - Tja, såna är männen.
Han heter Müntze. Faktiskt ganska trevlig.
Chef hos Gestapo. På grund av honom har många moståndsmän dött.
Gör en frimärksamlare sånt?
Ställs han någonsin mot en mur efter kriget säger jag gärna: skjut!
- Se upp. - Ursäkta.
Titta, han hittade något.
Se upp!
Mr. Gerben, det är vår bil.
Rör inte det där.
- Öppna dörren. Öppna! - Den är blockerad.
Jisses.
De har sett vapnen.
Hoppa ur. Spring!
Hör ni, stanna!
- Gerben. - Förbannat.
Gerben.
- Det är försent. De tar dig också! - Han är min son.
Om de tar dig är det slut för oss alla. Under tortyr kanske du talar och du vet allt!
Herr Kuipers, det finns inget mer vi kan göra.
Här, ta allt till Silentium. Ellis, ta väskorna.
Här Hans, ring dem och säg att vi har en smitta här.
Tack vare arslet Müntze, har de Tim nu.
Vänta en minut.
Var snäll och säg dem att soppköket har stängt.
Du mötte den här Müntze på tåget, eller hur?
- Och han gillade dig? - Det svinet avgudade henne.
Ta inte i så du spricker.
Han visade mig sina frimärken. Han samlar Wilhelmina.
Det är jag. Soppköket kommer att vara stängt.
Hur långt skulle du kunna gå med honom?
Hur långt?
- Menar du knulla med honom? - Ett vulgärt sätt att säga det på.
Jag gillar raka besked. Är det vad du menar?
Hur långt skulle du kunna gå? För Tim. För de andra.
Så långt Müntze är villig att gå. Okej?
Vilken dödsynd att en död ska ha så snygg kostym när andra går i trasor.
Kunden förblir kung. Var gjorde hon av väskan?
Där borta, på kontoret.
Du tänker på allt. Och det för den där jävla tysken.
Gå din väg. Det här rör inte dig.
- Kanske lite efter tågincidenten? - Nej, inte ens lite.
Okej då. Jag ska hämta väskan.
Där borta.
Förbannat. Den är dyblöt.
- Är det sönder? - Det hoppas jag inte. Det är insulin.
Det är stor efterfrågan. Tänk dig en diabetiker utan sitt insulin...
- ...det är ajöss för honom. - Nog vet jag det.
Har du också det? Det har jag inte märkt.
Nej, inte jag. Jag är frisk.
Sluta stirra på mig.
På revyn fanns det en komiker som var diabetiker. Han injicerade alltid före en föreställning.
Injicerade han för mycket var han tvungen att äta en massa choklad. Ett besvär utan slut.
Ja, men det är bättre än en smärtsam död.
Brittiska skitstövlar. Åtminstone hälften är trasigt.
- På sjukhuset kommer de inte att vara nöjda. - Vilket sjukhus?
Fråga inte så slipper jag avslöja några hemligheter.
Det gör ont, doktorn. Det gör ont, ont, ont.
Ska doktorn ta en titt?
Då blir jag din förste.
Ja?
Wim, flickan är här igen. Och nu ser hon ut som Jean Harlow.
Rachel. Är du tillbaka?
Vi kom aldrig längre än till Biesbosch.
Och dina föräldrar och Max... Du mötte dem eller hur?
Plötsligt kom en tysk patrullbåt och...
Bara en dum slump.
Det är så konstigt. Alla är döda och jag kan inte ens gråta.
- Vem tog dig över? - En skeppare. Också död, tror jag.
Men någon tog dig till Biesbosch, eller hur?
En man från motståndsrörelsen.
Vem var det?
van Gein, tror jag han hette.
Tragiskt. Jag beklagar sorgen.
Det är meningen att jag ska arbeta för drottningen och vårt land...
...genom att bli vänskaplig med en högt uppsatt Gestapo-officer.
...kanske också ligga med honom.
Det är ditt eget beslut. Jag kan inte hjälpa dig där.
Ja.
Men kanske finns det något här som kan hjälpa mig.
Jag ska besöka kapten Müntze.
Jaså och varför?
Det handlar om kungahuset. Om drottning Wilhelmina i egen hög person.
Visa henne till kapten Müntze.
Ni är väntad. Ni kan vänta där borta.
Fröken. de Vries...
Vilken överraskning. Varför ärar ni mig med ert besök?
Jag har släkt i holländska Indonesien. De har alltid skrivit till mig.
Min mamma behöll breven. Jag har lossat dem åt er...
...med ånga.
Otroligt.
Vackert, väldigt vackert.
Goddag.
Ställ det där borta, Ronnie. Jag vill inte skada de här underbara frimärkena.
- Ska jag hälla upp åt er? - Nej, tack. Jag gör det själv.
Ta lite choklad. Engelsk.
Vi fick dem av en slump.
Ta lite.
Vad hade du tänkt göra med de här frimärkena?
Inget särskilt, de låg i en låda hemma hos mig.
Nästan alla Wilhelminamärken jag inte har.
Ta de som intresserar dig.
Tack. Det uppskattar jag.
Ja.
Stäng dörren.
Kapten, er bil är klar.
Redan? Hämta min hatt och min kappa.
Så synd, plikten kallar. Jag har inte ens hunnit välja ännu.
Då lämnar jag dem här.
Tack.
Jag tror jag åt för mycket choklad. Var det dåligt av mig?
Jag får det inte varje dag precis.
Jag måste åka till en mindre fest. Där finns mycket mer att äta.
Ni kan väl åka hem och hämta er gramofon och skivorna och följa med mig?
Jag kan ju sjunga något själv?
Ännu bättre.
Utan Haag säkerhetstjänsts lojalitet skulle vår succe varit omöjlig.
Er kamp mot terroristerna är vår kamp.
Tillsammans med führern kämpar vi för ett fritt Europa.
Heil Hitler.
Och nu musik. Franken.
Fröken de Vries?
Mår ni bra?
Jag tålde nog inte så mycket champagne.
Jag är inte så van vid alkohol numera.
Men nu mår jag bra igen.
Ska jag sjunga något nu?
Generalen, damer och herrar...
Det är en stor ära för mig att få presentera Ellis de Vries för er.
Hon ska sjunga något för oss.
Några önskemål?
Lola. Die fesche Lola.
Ja, Lola, Lola
Lola.
Adjö.
Nå?
Nå vad?
Jag vill gärna se dina frimärken.
Jag har en hel del.
Jag har all tid i världen.
Jag har ingen tandborste till dig.
Borstade.
Inte illa.
Från kapitalisterna vi kastade ut.
Vinnarna får bytet.
Precis.
Du sjunger underbart. Var sjöng du någonstans?
I Berlin. Cabaret, revy.
Du borde ha fortsatt.
Det finns ingen efterfrågan på det längre.
Du har svart hår egentligen.
Blont är ju modernt nu.
Eller så hjälper det här dig att överleva, till exempel om du är judinna.
Än sen?
Är de här judiska?
Också blont. En perfektionist.
- Åh, förlåt. - Kom in. Flickor får det.
Måste du också kissa efter sex? Du var fantastisk ikväll.
Var det Müntze som engagerade dig? Du kom för jobb, eller hur?
Nej, men jag letar efter ett. Fast jag är inte partimedlem.
Inte jag heller, men jag tycker de har rätt.
Holland är trots allt en bit av Tyskland.
Vi pratar alla ett slag tysk dialekt.
Så trevligt. Riktig tvål.
Och god mat och gott vin. Vad mer kan man önska sig?
Ronnie?
Se till att en högt rankad tysk aldrig kan få nog av dig.
- Günther. Här är jag! - Ronnie?
Leker ni tillsammans?
Vi pratar om arbete. Ellie skulle gärna vilja börja hos oss.
Någon som sjunger så vackert på tyska tar vi gärna emot.
Fast det beror ju på...
...om du klarar inspektionen.
Om inte det här är sunt...
Nej, nej! De är reserverade för kapten Müntze.
- Var har du varit? - På toaletten.
Franken erbjöd mig arbete.
Bra idé. Du kan börja med att hjälpa till på Führerns födelsedag imorgon.
Du är gift, ser jag. Trevliga barn.
Var. Jag var gift.
Inte längre?
Nej, inte längre.
Göhring, svor på att...
...inga engelska bomber skulle falla över Tyskland.
Christina var med barnen i fel skyddsrum.
Och jag var inte där.
Mitt i prick.
Att inte ha något, Ellis... Det är inte mycket.
Jag vet.
För dig måste det vara som ljuv musik.
Ssshhh...
Du har inte berättat något för oss.
Jag vet ingenting. Någon placerade de där vapnen i bilen.
Du är bara en liten hundskit på vår väg mot slutlig seger.
Om några veckor kastar ryssarna er i sjön tillsammans med era bödlar.
För dig.
Och för din kamrat Stalin.
Din skitstövel.
Vilket fult språk.
Tvätta hans mun.
Han håller andan.
Upp!
Inom en timme kommer du att tala.
- Är vi ensamma här? - De andra har flytt till Tyskland.
Kan du sätta dig här? Då kan vi sitta bredvid varandra.
Skriv ut det här och gör 15 kopior.
Du har fläckar på din uniform.
Oroa dig inte, det är bara vatten. Skynda på, det finns mer att göra.
Om du läser så skriver jag.
Jag tar av de här, jag kan inte skriva med dem.
- Är de äkta? - Så klart. Vad trodde du?
Fick dem av Günther. Fina, eller hur? Hans kassaskåp är en skattkista.
- Öppna dig Sesam. - Precis så.
Där finns en hel låda med diamanter.
Då så.
Då ska vi se. 1945, den 19:e. Det var det.
Ellis? Du kan börja.
Terroristen Timotheus Kuipers gav följande...
Du kan läsa lite fortare.
...vittnesmål.
Jag är medlem av en motståndsrörelse.
Min far är ledare av gruppen, 'Gerben Kuipers'.
Visst är det långtråkigt?
Ellis?
Vad gör ni här?
För att tala med tyskarna om rättvisa.
Rättvisa, här!?
Folk i moståndsrörelsen har inga rättigheter, men som advokat försöker jag hjälpa dem ändå.
Med en man som Franken? Slöseri med tid.
Tims mikrofon.
Hur visste ni att jag var här?
Jag underskattar dig inte.
Den där Müntze är ganska trevlig, eller hur?
Ger du mig ett handtag. Vi måste dekorera inför führerns födelsedag.
Herr Smaal, ni har kommit. Stig på.
Nej, pianot ska stå där.
Lite mer.
- Tack så mycket. - Adjö.
Det ser jättefint ut.
Glöm inte att führern ska ha rätt belysning.
- Får jag en spotlight. - Kapten!
Avrättningsordern för de 3 terroristerna.
Vi skjuter dem imorgon. Skriv bara på här.
Absolut inte. Ingen ska bli skjuten.
Men de har erkänt, vi måste avrätta dem.
Führerns order, det vet ni väl?
Jag är den som är befäl här.
Om jag säger det så blir det inga avrättningar.
Utgå!
Heil Hitler.
Jisses, om tyskarna börjar bråka med varandra, var kommer det att sluta då?
På mig. Följ mig!
Ellis?
- Ellis? - Jag kommer strax.
- Vad gör du här inne? - För att muntra upp honom.
- Den vackraste är till dig. - Det var rart. Kommer du med mig?
- Jag måste faktiskt åka hem. - Så jag får inte se dig ikväll?
Så klart du får. Jag måste bara hämta lite kläder.
Mitt lilla vilddjur.
- Det fungerar. - Ellis.
Ja, ja, spruta....spruta
- Jisses, vilken kåt liten katta. - Bara en smutsig tyskhora.
- Vi plockar dem efter kriget. - Rakar deras huvuden och tjärar dem.
- Och sen skjuter vi dem. - Kom igen, var inte så primitiva.
Det är inte det vi kämpar för.
Förbannat, den där jävla telefonen.
Sluta inte, fortsätt.
Jag kom nästan. Se upp, du droppar.
Franken. Ja, skicka in honom.
Vi fortsätter ikväll. Gå nu.
Cas.
- Goddag, hur mår ni? - Bra.
Sätt er. Jag är fortfarande skyldig er pengar sen förra gången.
- Vad var det? - Han öppnar kassaskåpet.
Det finns en ny lista för dig på ditt skrivbord.
Inte många. Är det värt besväret?
Minst en halv miljon.
Jag tror det här blir sista turen.
- Jag känner igen den rösten. - Sssshhh...
Vaddå?
- Rösten liknar mannen som hjälpte oss fly. - Håll käft.
- Fan, generatorn lägger av snart. - Jag ska fixa det.
- Du kan räkna summan. - Det behöver jag inte.
När kan du ha nästa transport redo?
De bor nära. Tre dagar kanske?
Det är han. Det är van Gein.
Hur kan det vara att dina rika judar alltid kommer från samma cirklar?
Det ska du inte lägga dig i.
Om jag hade velat, kunde jag ta reda på vem som är din tjallare.
Det skulle kunna kosta dig ditt huvud.
Eller rädda det efter kriget.
Efter kriget kommer jag inte att vara här. Kom så tar vi en drink.
För nästa last av dumma judar.
Så den där tyska båten kom inte av en slump.
Det var en fälla. De hade helt enkelt en lista.
Vaddå för lista?
Judar med pengar. De lovar att ta dem till Belgien, men dödar dem istället.
- Hur vet du det här? - För jag har också blivit lurad.
För att jag sett hela min familj slaktas.
Gode gud, Ellis... Så fruktansvärt.
- Vem är den här van Gein? - Han låtsas vara någon från motståndsrörelsen.
Han säger till judar att de kan fly, bara de har tillräckligt med pengar med sig.
Franken, väntar på dem, dödar dem och rånar dem.
Och nu finns det en ny lista på potentiella offer.
Det får inte hända.
Vi vet inte vilka de är eller var de är någonstans.
- Varför inte bara döda Franken? - Ja, stoppa det där svinet.
Nej, dödar vi honom, dödar de 20-30 i gisslan.
Skjuter vi inte Franken dör 20-30 judar också!
Är livet på en slumpmässigt vald jude mer värd än livet på en god holländare?
Det är slutdiskuterat!
Franken ska inte likvideras.
Van Gein. Dödar vi honom slutar det också...
Inget dödande. Mr Smaal, er replik.
På Gerbens begäran, håller jag på att medla fred.
Vi attackerar inte mer och Müntze slår inte tillbaka. Det kan fungera.
Aha, det var det som Franken och Müntze grälade om.
Gerben, mina gratulationer. Du har räddat din Tim.
Han OCH andra. Är det något som stör dig?
Mig? Nej. Jag är ju en av de där "goda" holländarna!
Det räcker, Ellis. Gerben är chef. Om han säger nej så avslutas det där.
Ha en bra dag allihop.
Ellis.
Saker är som de är. Din mikrofon är helt fantastisk.
Ellis.
Jag håller med dig. Vi kan inte låta de där judarna slaktas.
Gerben har också rätt. Vi kan inte bara döda van Gein.
Men om han försvinner?
Franken är ingen idiot. Han kommer att hämnas.
Eller så tror han att van Gein har deserterat.
När han just har lovat honom en ny lista!?
Van Gein försöker rensa upp till efter kriget, det sa han ju själv.
Om han försvinner kommer Franken att tro att han gett sig iväg.
Och en sak är att Kuipers and Smaal kan komme in så lätt.
Någon har gillrat fälla för judarna ett långt tag.
van Gein har en misstänkt. Han måste berätta det för oss.
Om jag så måste slå det ur honom. Kom. Jag samlar ihop mina grabbar.
Jag kan inte. Jag ska träffa Müntze.
Endast du känner igen van Geins ansikte. Vi kan inte göra något utan dig.
- Du måste vara där inne.
Det där är han.
Sätt fart.
Ge mig din halsduk.
Nu!
Magasinet är tomt.
Theo.
- Skjut. Skjut. - Jag kan inte.
- Skjut. - Jag kan inte.
Aaahhh...helvete!
Häxa! Din jävla häxa! Jag ska minsann....
Du svor.
Hädare!
Du svor!
Det räcker, Theo. Theo, kom nu!
Ta det försiktigt!
Köttsår, Kees. Du hade tur.
Men kulan måste bort. Elleis, ge mig kloroformet.
Andas djupt, Kees. Ja, just så.
Å gud, den där skiten funkar ju inte, din jävel!
Bäste före 1941. Jösses, det var ett bra tag sen.
- Därför funkade det inte på van Gein heller. - Vad funkar efter 5 år med tyskar?
Våra val...slag med hammaren eller sprit och något att bita i.
Sprit, ditt kukhuvud!
- Skål. - Skål.
Kees, tänk på något trevligt.
Okej.
Här är den rackaren!
Tack, ditt kukhuvud.
Grabbar, skål för ett lyckligt slut.
van Gein levererade flera ton till tyskarna.
Ton? Du menar miljoner.
Kom igen nu, Theo.
Dessa förbannade holländare! De dödade min bästa soldat.
Denna modiga krigare och kamrat gav mig miljoner.
Och nu är han död, skjuten av de där terroristerna!
Jag sköt en man. Jag är en dålig människa.
Det var rättvisa. Han var mördare, det är inte du.
Ja, det är jag. Jag är lika dålig som nazisterna.
Jag sa nej, sa jag inte? Jag sa "Nej", gjorde jag inte?!
Fanskapet måste dö. Förresten, vad gör det?
Att Tim kommer att bli avrättad, din idiot!
Tillsammans med 40 andra.
Bara för att du skulle spela moståndshjälte och skjuta van Gein.
Gode gud, Gerben. 40? Hur vet du det?
Från mikrofonen vi placerade hos Franken.
Hans bästa kille mördas. Han vill se blod.
Du förhandlar ju fortfarande med Müntze?
Inte efter din lilla attack.
Tim är så gott som död.
Men dina judar har räddats...